Internacionala metala
![carcass2021](https://javniservis.net/wp-content/uploads/2023/11/carcass2021.jpg)
Piše: Dora Pavković
Antifašistički black metal pojavio se kao reakcija na sve dominantniju nacističku struju unutar black metala. Black metal je stil ekstremnog metala s tremolo rifovima, distorziranim električnim gitarama, vrištećim vokalima, blast beatovima, nekonvencionalnim strukturama pjesama i često sirovom, oskudnom produkcijom. Podrijetlo black metala seže do speed metal pionira iz 1980-ih, Venoma, čija je ploča “Black Metal” dala i ime žanru. Prvi val bendova kao što su Celtic Frost i Bathory iscrtao je ranu putanju žanra, a drugi val black metala pojavio se u Norveškoj, gdje je nekolicina anksioznih, edgy tinejdžera čeznula za nečim zlokobnijim i opasnijim od pompoznog hard rocka koji je tada dominirao. Bio je sotonistički orijentiran i mogao bi se opisati kao “lo fi zvučni terorizam”. Vokal se može protumačiti kao posebno transgresivan element u zvučnom spektru, zbog svog “neljudskog” zvuka. S bendom Mayhem na čelu, ova se nova scena razvija u najekstremniju koju je svijet dotad vidio. Sam bend Mayhem prozvan je najekstremnijim bendom svih vremena.
Članovi jezgre scene sebe su nazivali “Crnim krugom”. To su bili asocijalni tinejdžeri opsjednuti smrću i tamom – današnjim rječnikom mogli bismo ih opisati kao proto-edgelordove ili proto-incele, koji su se okupljali u prodavaonici ploča Helvete (“Pakao”) u Oslu, u vlasništvu gitarista Mayhema Euronymousa. U intervjuima su iznosili ekstremne antikršćanske i mizantropske stavove, predstavljajući se kao skupina militantnih sotonista koji žele širiti teror, mržnju i zlo. Imali su pseudonime, mazali se “mrtvačkim bojama” i nosili srednjovjekovno oružje. Scena je uključivala samo one koje je smatrala trve ili predanima. Church of Satan za njih je bila previše “humana”. Euronymous je izjavio se da je za totalitarizam i protiv suosjećanja, mira, sreće i zabave. Zvuči kao satira, ali mislili su ozbiljno!
“Nacizam je politika straha i kukavičluka. Nacisti su ovce. To je zapravo razlog zašto je borba protiv njih tako učinkovita”, kaže Maggie Killjoy iz ženskog dua Feminazgul. “Antifašističke teme su svakako prikladne unutar estetike black metala.”
Godine 1992. pripadnici scene započeli su val podmetanja požara na kršćanskim crkvama. 1992. Bård “Faust” Eithun iz benda Emperor ubio je homoseksualca Magnea Andreassena. 1993. Varg Vikernes iz projekta Burzum je nasmrt izbo Euronymousa u njegovom stanu u Oslu. Osuđen je na 21 godinu zatvora (najveća norveška kazna) za ubojstvo, paljenje četiriju crkava i posjedovanje 150 kg eksploziva.
Nacizam je bio prisutan u estetici scene, no, barem na početku, ne i sama srž njene ideologije, premda je u privatnom pismu napisanom početkom 1990-ih Euronymous tvrdio da su “gotovo svi” norveški black metal bendovi u to vrijeme bili “više ili manje nacisti”. Sam se izjašnjavao kao komunist zato što je vjerovao da je komunizam najzločestija ideologija koja postoji (!). Scena postepeno postaje sve više eksplicitno nacistička, pogotovo nakon odlaska Vikernesa u zatvor, a i kao logičan rezultat svojevrsnog natjecanja među bendovima tko će biti više “zao”. U istočnoj Europi pojavljuje se scena poznata kao NSBM (nacionalsocijalistički black metal), koja glorificira Vikernesa kao svog ideološkog vođu.
Antifašistički black metal nastao je kao reakcija protiv NSBM-a, iznutra. Na sceni na kojoj se nacizam razvio u maltene dominantnu struju izrazito je bitno da se čuje glas lijevih bendova. Red and Anarchist Black Metal (RABM) je politička i estetska orijentacija, a ne specifičan zvuk. To je pokret svjesnog povezivanja black metal bendova s anarhističkim i socijalističkim ideologijama izraženim u tekstovima, promo materijalima, omotima albuma i intervjuima. Nastao je kao spoj black metala s anarhističkim crust punkom. Svi ovi bendovi prkose stereotipu da je black metal septička jama reakcionarnog bjelačkog nacionalističkog misticizma.
Panopticon, solo projekt multiinstrumentalista Austina Lunna, praktički je utemeljitelj RABM-a i inspirirao je čitav val bendova. Njegov zvuk jedinstveni je mješavina američkog folka i atmosferičnog black metala, često i s natruhama bluegrassa i post-rocka. Od početka je anarhistički, antikapitalistički i antifašistički orijentiran. Na prvoj pjesmi na prvoj ploči Panopticona iz 2008. godine Lunn urliče “the concept of nationalism robs us of our very nature” (“koncept nacionalizma lišava nas same naše prirode”). Na sceni prepunoj kriptofašista i otvorenih nacista, Panopticonov izrazito ljevičarski stav bio je nevjerojatno osvježenje. Lunnovi tekstovi sazrijevali su zajedno s njegovim glazbenim stvaralaštvom; napravio je skok od pomalo “bazičnog” vrištanja protiv kapitalizma do detaljne analize njegovih pogubnijih učinaka na čovječanstvo na konceptualnim albumima kao što su “Social Disservices” i “Kentucky”. Prvi se iz, recimo to tako, mikroperspektive bavio socijalnim službama koje su u potrazi za profitom iznevjerile i dehumanizirale pojedince, zarobljene unutar kafkijanskih birokratskih labirinata; drugi se osvrnuo na štrajkove rudara u Kentuckyju 1930-ih, a funkcionira i kao šira metafora za borbu između radnika i šefova u Americi.
Dečki iz Dawn Ray’d, tročlanog benda iz Liverpoola, otvoreni su anarhisti, nazvani po stihu iz djela američke anarhistice Voltairine de Cleyre. “Mislimo da je glavni razlog što RABM raste to što je kapitalizam u takvoj krizi da je fašizam postao stvarna prijetnja u mnogim područjima svijeta – više se ne doživljava kao neko apstraktno, mračno, nišno uvjerenje već prava, ružna, sebična i destruktivna politička prijetnja.”
Michael Gregor i Richard Lederer austrijski su dvojac koji čini Summoning. Grupa često eksperimentira sa simfonijskim zvukom, kao i dungeon synthom. Kalili su se svirajući u anarhističkim skvotovima, a antirasizam i antifašizam oduvijek su bili dio njihovog izraza.
Na sceni kojom i dalje dominiraju muški izvođači, kao i opsesija “Gospodarom prstenova”, Laura Beach i Maggie Killjoy, inače transrodna anarhistička spisateljica, originalan su ženski duo koji svira impresivni, izrazito atmosferični, zlokobni black metal s utjecajima ambienta, i ostaje vjeran ljubavi žanra prema J. R. R. Tolkienu: nazvale su se Feminazgul, što je referenca na “feminazis”, pogrdni izraz za feministice, kao i na Nazgûle, grupu utvara koje kontrolira Sauron u Tolkienovom Međuzemlju. “Nacizam je politika straha i kukavičluka. Nacisti su ovce. To je zapravo razlog zašto je borba protiv njih tako učinkovita”, kaže Killjoy. “Antifašističke teme su svakako prikladne unutar estetike black metala. I mi možemo izraziti tugu, čežnju, bijes, ljepotu prirodnog svijeta, mržnju prema religijama koje su nam silom nametnute, sva ta sranja.”
Veličanstvene melodije, epski post-rock zvuk i intenzitet, a otvoreno se predstavljaju kao antifašisti: Awenden iz Olympije sa sjeverozapada SAD-a jedan su od najzanimljivijih novijih black metal bendova. Tu je i kanadski queer one-man-band Gaylord, koji satirizira tešku ozbiljnost i nacističke tendencije u black metalu. “Humorom protiv NSBM-a!”, s naslovima pjesama poput “Odin Doesn’t Listen to NSBM You Inbred Alt-right Shitheels”. Deafheaven su se proslavili u određenim hipsterskim krugovima i izvan striktne black metal supkulture svojom fuzijom black metala i shoegazea (“blackgaze”) i koriste svoju platformu za pružanje podrške ljevičarskim/antirasističkim pokretima poput Black Lives Matter, kao i Bernieju Sandersu. Članovi nizozemskog atmosferičnog BM benda Fluisteraars pokušavaju kroz glazbu doprinijeti ostvarenju svog idealnog svijeta “u kojem je država uništena i gdje ljudi rješavaju stvari međusobno, bez autoriteta”.
Liturgy su avangardni BM bend koji se ne libi posezati za utjecajima iz komorne i klasične glazbe, kao ni glitcha, proga i totalizma; tekstovi im nisu eksplicitno politički, ali frontmen Hunter je otvoreni ljevičar i antifašist. Jute Gyte spajaju black metal s utjecajima mikrotonalne klasične glazbe, elektronike i industriala, i pišu pjesme s naslovima poput “Your Blood And Soil are Piss and Shit”, (“Tvoja krv i zemlja su pišalina i sranje”). Iz intervjua se daje zaključiti da je Tobias Möckl, multiinstrumentalist koji stoji iza sjajnog švicarskog projekta Paysage d’Hiver, antikapitalist koji naginje komunizmu i idejama poput društva i ekonomije bez novca. Grčki glazbenik Ayloss, koji stoji iza projekta Spectral Lore, također je ljevičar i antifašist. Još jedan grčki bend, Yovel, stvara ono što nazivaju “black metalom za potlačene” i koriste bijesne, nabrijane rifove.
Misteriozni, atmosferični Wolves in the Throne Room s američkog sjeverozapada tvrde da crpe veliku inspiraciju iz raznih vrsta anarhizma, na turnejama provjeravaju imaju li predgrupe veze s rasizmom ili fašizmom, te su u mnogo navrata podržali Black Lives Matter. Violet Cold je one-man-band iza kojeg se krije Emin Guliyeviz iz Bakua u Azerbajdžanu. Svira radosni, topli, euforični, trijumfalni blackgaze, a na naslovnici svoga najpoznatijeg albuma “Empire of Love” spaja simbol zvijezde i polumjeseca s azerbajdžanske zastave s duginim LGBT bojama (čitav album je posvećen Prajdu, a dotiče se i anarhizma), što je u jednom homofobičnom i konzervativnom podneblju nevjerojatno hrabro.
Antifašistički black metalci posvećeni su jačanju svoje strane i iskorjenjivanju fašističke zaraze, i uporno odbijaju napustiti scenu ili ju prepustiti fašistima. Za metal se vrijedi boriti!
Članak je prenet sa portala Novosti.